Aș vrea să mai vorbim un pic despre pregătirea ta.
Ai făcut câteva referințe...
la subiectiva experiență umană și lucrurile groaznice...
- Momentan nu înțeleg trecutul tău. - Încă mai insiști?
- E așa plictisitor. - Vreau să lămuresc câteva lucruri.
Mă scuzi.
E tare ciudat ..
E un element important al metodei "Seduce și Distruge"
Înfruntarea trecutului nu aduce progresul.
Eu le spun asta mereu.
Asta nu înseamnă că...
Încerc să-mi învăț studenții să întrebe: "Ce-i aici, și mă poate ajuta?"
- Mă întrebi pe mine asta? - Da.
Încerc să-mi dau seama cine ești...
De ce?
Frank, spuneam că încerc să-mi dau seama cine ești...
Am lucruri mai importante de făcut.
Cred că și asta este ceva important...
s-ar putea să te gândești că trebuie să te implici și tu.
Nu cred.
Nu vreau să te atac aici.
Dacă așa vrei să-ți petreci timpul, dă-i drumul.
Dar ai să fii uimită ce irosire este. Cel mai inutil lucru din lume...
e ceea ce ai lăsat în urmă. Capitolul trei..
Am vorbit mai devreme despre mama ta, și despre tatăl tău și moartea lui.
Nu vreau să par că te provoc, dar trebuie să întreb...
Vreau să clarific ceva ce am înțeles...
Nu-mi dau seama dacă am înțeles întrebarea.
Aș vrea să fiu cât de delicată pot.
Care-i întrebarea?
Ți-o amintești pe d-ra Simms?
- Cunosc o grămadă de femei. - Sunt sigur că ea își aduce aminte de mine.
Pe vremea când erai copil. Locuia în Tarzana.
Acolo am copilărit.
Aici e partea cu atacul din interviu?
Fetele vor răzbunare?
Nu. Îmi era de folos răspunsul
la o întrebare ulterioară.
Ce întrebare?
Mi s-a spus că mama ta a murit, Frank.
Asta ai auzit-o tu.
Ți-o amintești pe Miss Simms?
Nu.
Am vorbit cu Miss Simms, vecina și bona ta...
când mama ta murit în 1980.
Și din cercetările mele... ești unicul fiu
al lui Earl și Lily Partridge.
Și de la Barbara Simms... am aflat că mama ta, Lily...
a murit în 1980.
Dacă înțeleg bine, răspunsurile tale și ale companiei tale...
la întrebările puse de mine nu sunt corecte, Frank.
Și dacă aș vrea să ajung la ce ești și de ce ești...
atunci am nevoie de istoria familiei tale... Cea adevărată...
Asta este important.
Care-i afurisita de întrebare?
Întrebarea mea este...
de ce ai mințit, Frank?
Copii... adulți...
Aș vrea să te imaginezi la un picnic.
Imaginați-vă acolo cu familia și prietenii.
Veți auzi trei note muzicale, și-mi veți spune...
ce ar putea însemna dacă le-ai fi auzit la picnic.
Primele trei note.
- Da, Todd. - Jimmy, știu.
Am acordul perfect,
și va fi A- D- A... și asta va reprezenta limonada.
Pentru 250. Următoarele note, vă rog.
M-am prins. Este E- G- G, care va fi ou.
Pentru 500. Al treilea set de note. Băieți?
- Dorești niște apă? - Nu. Eu doar...
Sunt deprimată acum, Alan. E așa de mult, atâtea lucruri.
Ești sub medicație?
Dacă-ți spun ceva, ești avocat, nu?
Nu poți spune nimic, nu poți povesti.
E ca o clauză. Client- avocat.
Nu înțelegi.
Ca la psihiatru. Discuțiile sunt protejate.
Nu știu ce fac.
Linda, ești în siguranță. E în regulă. Ești prietena mea.
Tu cu Earl sunteți clienții mei. Tot ce-mi spui nu va părăsi camera asta.
Vrei să-mi spui ceva?
Trebuie să-ți spun ceva.
Vreau să-i schimb testamentul.
- Pot să-i schimb testamentul? - Nu, nu poți.
Numai Earl poate.
Nu l-am iubit niciodată pe Earl.
Când l-am întâlnit, am făcut-o, și m-am măritat pentru bani..
Înțelegi?
Numai ție îți spun ție asta... nu l-am iubit...
Știu că sunt în testamentul lui.
Nu-i mai vreau banii pentru că-l iubesc mult.
Acum m-am îndrăgostit pe bune de el, și el tocmai moare.
Alan, mă uit la el, și e pe ducă...
O să am grijă să trecă prin asta. Și apoi ce fac?
- Să ascultăm. - Bună, Mary.
Ce mai faci tu și cei șapte copii?
Așa cum probabil că ai auzit până acum... o să-i dăm lui Pope o șansă pentru banii lui.
Va fi Robert E. Lee.
Soția lui a fost Mary Parke Custis. Știu că a avut șapte copii.
Și va vorbi despre Pope... pe care l-a înfrânt în bătălia de la Manassas.
Ai perfectă dreptate, Mim. Întrebarea următoare.
Ieși odată din amorțeală.
Hai, Stanley.
Bună, Josefine. Acum sunt în Egipt.
- Da, Mim? - Ăsta-i Napoleon vorbind cu Josephine.
Perfect adevărat pentru 500.
Vocea următoare.
Nu vreau să moară. Nu l-am iubit când ne-am întâlnit...
și i-am făcut atâtea belele pe care nu le știe.
Vreau să i le spun... Acum îl iubesc.
Linda, ce medicamente ai luat?
Acum nu vorbim de medicamente!
Nu mă poți ajuta cu nimic? Ești avocat.
Nu te poți duce la el și să schimbi testamentul?
Nu vreau nici un ban. Nu mă mai suport cu lucrurile pe care le-am făcut.
Am făcut sex din greu. L-am înșelat cât am putut.
Ești avocatul lui, al nostru. Eu sunt soția lui.
Denunț contractul de căsătorie.
Mi-am bătut joc de el de multe ori. Am fost cu alți bărbați.
Adulterul nu este împotriva legii.
Nu-l poți folosi în instanță pentru a discredita testamentul.
Linda, liniștește-te!
- Nu pot! - Nu trebuie să schimbi testamentul.
Dacă nu vrei banii, renunță la testament când va veni timpul.
Și asta ce înseamnă? Unde vor merge banii?
- La cea mai apropiată rudă. - La cine?
La Frank?
Asta nu se poate. Earl nu vrea să-i dea nimic.
- Asta se va întâmpla. - E o mare pramatie!
Linda, oprește-te!
Stai un pic, trage-ți respirația... pe rând.
Taci!
- Vrei să te ajut? - Taci!
- Trebuie să te calmezi. - Acum trebuie să taci.
- Linda... - Trebuie să plec.
- Lasă-mă să-ți chem un taxi. - Taci!
Imaginează-ți că ești la un concert de compozitori clasici...
și fiecare a făcut un aranjament al piesei clasice "Whispering".
Trio-ul New Harmonica va interpreta...
trei variațiuni pe aceeași temă...
ca și cum ar fi scris-o cei trei compozitori.
Voi va trebui să numiți primul compozitor.
Da, Todd?
Seamănă cu Brahms, un pic din "Dansul ungar nr.6".
Excelent, Todd. Următorul compozitor, băieți.
Stanley are răspunsul.
Nu știu răspunsul.
Nu-i bine. Nu-i bine, Stanley.
Răspunsul corect este Ravel.
Ravel.
Și acum am să-i rog pe cei trei instrumentiști...
să prezinte următorul musical... Au fost trei secțiuni muzicale...
și asta e a treia secțiune pe care instrumentiștii...
și vor cânta o piesă care...
E foarte cunoscută. Chopin, de fapt.
Și este în stilul unui "Marș militar". E o piesă foarte cunoscută.
Și dacă vrei numai să o asculți... și sunt sigur că ai să-l identifici pe...
Cred că am să dau răspunsul. E Chopin.
E numai...
Ei bine, cântați-ne un cântecel băieți. Un cântecel de Chopin.
Ascultați un cântecel de Chopin. Nu pot...
Puneți afurisita de tabelă.
Tabela, haide.
Tabela.
M-am întors.
E o cafea bună, având în vedere că nu e proaspătă.
Mulțumesc. Despre ce vrei să vorbim?
Habar n-am.
Vrei să vorbești?
Cum te cheamă?
Jim Kurring.
- Sună la 911. - Cred că am un infarct.
Nu, sunt în regulă. Vreau să termin spectacolul.
Să chemăm o ambulanță.
- Ia-ți mâinile de pe mine! - Lasă-l să te ajute.
- Am să-ți spun ce s-a întâmplat. - Sună la 911. Fă-o acum, Mary.
Am avut o amețeală. Ia-ți mâinile de pe mine!
- Ai făcut în pantaloni?! - Taci!
- Pleacă de aici. - Nu-mi spune să plec, Stanley.
Eu sunt regizorul, răspunde.
Ce se întâmplă?
- Care-i problema? - Nici una. Sunt bine.
- De ce n-ai răspuns la întrebări? - Nu știam răspunsul.
Prostii!
Știai răspunsul la toate întrebările.
Știam eu răspunsurile, și nu sunt nici pe jumătate
deștept ca tine... Ce dracu' s-a întâmplat?
A făcut pe el.
Ai făcut pe tine?
Nu, n-am făcut. Sunt în regulă.
- Ridică-te. - Am spus că sunt în regulă.
- Ridică-te. - Am spus că-s în regulă.
Stanley, de ce ai făcut asta?
Am vrut să joc în continuare. Sunt bine.
De asta are nevoie un prezentator, așa-i?
Arătați-i că-l iubiți, și sunt sigur că apreciază.
Totu-i în regulă. Relaxează-te.
Relaxează-te, dragă. Totu-i în regulă.
Sunt în regulă. Vezi?
Sunt în regulă. E ca dracu, nu-i așa?
Ce-or să creadă acolo? O să râdă și cu fundu'.
Spune-le că mi-am scrintit genunchiul.
E tare distractiv.
- Ce ai de gând să faci? - Exact ce-am spus.
- Continuăm cu jocul? - Da.
Te uiți la mine!
Ești la doua zile de record.
Nimeni n-a mai făcut asta.
Dacă reușești, am să-ți iau tot ce vrei.
Trebuie numai să reușești.
Bine.
Rezistă. Iartă-mă că ți-am strâns brațul.
Te iubesc.
Mai continuăm?
Nu chemăm un doctor? Trebuie.
- Nu-l lăsa. - O face de 30 de ani.
- Habar n-ai ce bolnav este de fapt. - Mary, e doar un concurs.
Ai auzit?
Da.
- Doare? - Nu.
- Serios? - E din ureche.
E TMJ, așa se numește. ...Tehnic.
Ce-ar fi dacă i-ar spune "Falca pocnitoare"
- Durere în falcă, da. - Ce-ai zice de asta?
- Mai ușor de ținut minte. - Da, aduce...
Nu știu dacă asta am de fapt.
15- L-27, acum sunt în cod 7.
Îmi pare rău. Asta mi-e slujba. 15- L-27, am înțeles.
Tocmai ne încălzeam.
Da. Trebuie să plec.
Dacă mai apare păcăliciul ăla... sau dacă mai dai muzica prea tare...
s-ar putea să mai bem câte o cafea.
Sau vii pentru un 187. - Nu.
Să nu glumești despre asta.
- Am văzut prea multe. - Îmi pare rău.
Am înțeles, glumeai..
Bine.
Să-ți ții bărbia sus și muzica încet, da?
Da, așa voi face. Mi-a făcut plăcere, ofițer Jim.
Numai Jim.
Bine.
Pa, Claudia.
Pa.
Da, ce s-a întâmplat? Ai uitat ceva?
Nu, eu...
Mă întrebam...
Omule, mă simt ca un nenorocit că fac asta...
pentru că am venit ca un om al legii...
și totuși... cred că aș fi un prost
dacă nu fac asta... Vreau să-ți cer o întâlnire.
Vrei să-mi dai o întâlnire?
Da, te rog.
E legal?
- Oarecum. - Mi-ar plăcea. Ce vrei să facem?
Nu știu. Nu m-am gândit la asta.
Ba nu, m-am gândit. M-am gândit de când ai deschis ușa.
- Chiar? - Da.
Credeam că ai să flirtezi un pic cu mine. Vrei să ne vedem diseară?
Da, sunt liber diseară. La ce oră?
La 8:00.
- Nu sunt liber până la 10:00. - La 10:00.
Bine.
În regulă.
Pa.
Nu vreau să consideri că e atac. Cred că mai trebuie clarificat...
Mi s-a spus că tatăl tău este Earl Partridge.
Mi s-a spus că v-a părăsit, pe tine și mama ta...
și că ai avut grijă de mama ta în timpul bolii ei...
ai avut grijă de ea în timp ce...
ea se lupta cu cancerul...
și că Miss Simms a devenit dădacă ta... când mama ta a murit.
Poți vorbi despre mama ta, Frank?
Nu-i adevărat. Și știi ce? Chiar dacă nu ajungi să i-o tragi...
tot trebuie să-ți exersezi talentele pe o femeie.
Așa am să fac.
Trebuie să faci asta.
- Aici e Doc. - Doc, sunt Janet.
- Trebuie să vorbesc cu Frank. - E la un interviu, Janet.
Scoate-l de acolo. Dă-mi-l la telefon acum.
- Ce s-a întâmplat? - Doc, adu-l pe Frank la telefon.
Ce faci?
Ce fac?
Da.
Tocmai te analizam.
Și cinci, patru, trei, doi...
Ce zi. Ce rundă.
Am revenit împreună cu runda finală, unu-la-unu...
ca să stabilim cine este cel mai tare.
Să vedem scorurile de pe tabelă.
Ei bine, copiii au un 2.000 rotund...
iar adulții sunt mai sus cu 4.700.
Dar asta nu înseamnă că acest joc... este pierdut de copii.
Cine-i norocosul?
Eu sunt, Jimmy.
Vino aici, Mim.
Nu vreau să plec. Nu pot s-o fac acum.
Ce tot vorbești?
Trebuie să ieși, Stanley. Ești cel mai deștept.
Nu vreau să mă duc. De ce nu poate unul din voi s-o facă?
Dacă nu te ridici, te bat.
M-am săturat să fiu singur, mereu fac eu totul.
Nu mai vreau să fiu singurul mereu.
Copii, nici nu mai trebuie să întreb. Stanley, mișcă-te încoace.
M-am săturat.
M-am săturat de locul ăsta.
Confund uneori melancolia cu depresia.
Vezi?
De ce nu te duci, amice? Ți se răcește desertul.
- M-am săturat. - Stai așa.
M-am săturat de tot.
Pari genul de om care confundă lucrurile.
Așa e!
Prima oară ai și tu dreptate. Confund lucrurile, și nu-mi pasă!
Te iubesc.
Te iubesc și mi-e rău. Mai vorbim și mâine.
Mâine am să-mi fac operația de corecție la dinti.
Te iubesc, Brad. Dacă mă iubești și tu, am să fiu bun cu tine.
Am să fiu tare bun cu tine.
Nu o să mă supăr dacă nu ma aprobi.
Nu am să te pedepsesc dacă...
greșești răspunsul.
- Pot să te învăț și să-ți spun... - Am impresia că ai un secret.
Nu fi prea drăguț cu el. S-ar putea să sufere.
Taci!
- Vezi-ți de treaba ta! - Ușurel, fiule.
- Brad, știu că nu mă iubești. - E periculos să confunzi copiii cu îngerii.
Vreți să știți elementul comun pentru întreg grupul?
Am să vă spun răspunsul, pentru că pe ăsta-l știu.
Carbon.
În vârful creionului e în formă de grafit.
În cărbune e amestecat cu alte impurități. Și în diamant e în forma primară.
Vroiam să știm care era elementul comun,
dar vă mulțumim pentru toate precizările inutile.
Atâta cultură inutilă.
Mulțumesc. Mulțumesc.
"Poate venim din trecut... dar trecutul nu este cu noi!"
Și nu este periculos... să confunzi copii cu îngerii.
Super.
Ei bine, asta e ceea ce așteptam.
Așteptam un asemenea apel. Așteptam și mă rugam.
Și Iisus mi-a spus... "Jim, azi am o surpriză pentru tine.
Vreau să te întâlnești cu tânăra asta, bine?
Și ce se întâmplă mai departe depinde de tine.
Și nu cred că ai s-o dai în bară."
Și spun că n-am s-o dau în bară. Mi-ai dat o ocazie.
Am să mă port cum trebuie cu tânăra asta.
Sunt un polițist fericit.
Ăsta e mersul gaiței. Mai încet.
Am să zic pas, Jimmy.
Stanley, depinde de ceilalți copii.
Vrem ca Stanley să meargă.
Nu vreau să mă duc.
Mă îndrept spre lift, Janet.
- Bine. Phil, mai ești acolo? - Da, sunt aici.
Vreau să te mai întreb ceva. Phil, ai mai vorbit cu cineva despre asta?
- Nu. - Bine, s-o lăsăm așa.
E vorba de siguranța lui. Înțelegi?
E o situație delicată pentru Frank și familia lui.
- Janet, ce se întâmplă? - Dă-o dracului.
Phil, mai rezistă doar un minut. Te pun în așteptare.
- Mulțumesc. - Doc, cât de aproape ești?
Richard? Julia?
Copii, ce se întâmpla?
Am nevoie de un jucător pentru "unu-la-unu".
Vrem să meargă Stanley, și nu știm de ce nu vrea.
Întotdeauna am răspuns la întrebări... și nu mai vreau s-o fac.
Ce naiba face? Ce-i cu el?
N-am nici cea mai vagă idee.
Cobor din lift, Janet.
Bine.
Merg pe hol.
Dacă puștiul ăsta nu se ridică, nu mai avem nici un spectacol.
- Suntem în direct. - Nemernic mic.
Ce-i asta, o glumă? Un joc?
Ce dracu' face?
Ridică-te, copile, haide.
Timpul a expirat.
Gata, renunțăm?
Ai vrut să-ți dau din timpul meu, ți-am dat.
M-ai făcut mincinos. Ai făcut acuzații.
Ai spus: "Dacă aș fi știut, n-aș mai fi întrebat."
Deci nu este un atac.
Nu vreau să fiu genul care nu-și ține cuvântul.
Ți-am dăruit din timpul meu, cățea ...
E Janet.
Ezitarea unui copil, doamnelor și domnilor..
Nu-i amuzant.
Nu-i frumos.
Vedeți?
Nu sunt o jucărie.
Nu sunt o păpușă.
Credeți că suntem drăguți?
De ce?
Pentru că suntem niște ciudați, care răspund la toate întrebările?
Că sunt deștept...
sau că trebuie să merg la baie?
Ce-i asta, Jimmy?
Ce-i asta? Eu te-am întrebat asta.
Nu sunt sigur, Stanley.
15- L-27, am nevoie de ajutor. S-au tras câteva focuri.
Hamlet către Claudius.
"Păcatele părinților se întind deasupra copiilor."
Este "Negustorul din Veneția", dar împrumutat din Exodul 25.
Îmi pare rău, Frank. Nu știam ce vroiai să mai fac.
I-am pus toate întrebările corecte. El e asistentul lui. Stă cu el.
- Am auzit vocea tatălui tău în fundal. - Stai. E aici, în casa lor?
Sunt acasă. I-am cerut adresa exactă, și mi-a dat-o.
Știu că-ți este foarte greu acum.
Dacă vrei să-mi spui ceva, dă-mi informația.
Vreau informații. Asta-i tot. Ce-a spus?
Pentru că nu eu am grijă de el. Ce vrea?
Frank, ce vrei să fac?
Ce vreau să faci, Janet... e că vreau să-ți faci nenorocita de treabă!
Îmi fac treaba!
Răspunde dracu' la telefon.
Nu sunt o păpușă! Nu sunt prost, dar drăguț!
Sunt deștept, și fac ceva,
ca oamenii să vadă ce proastă e deșteptăciunea lui.
Știu. Știu lucruri. Știu- Știu...
Am vrut să mă duc la baie, și am cerut...
Întrerupe emisia. Treci la generic.
Derulează genericul.
Luă-te-ar dracu! Fiu de cățea!
Ce mama dracu'! La dracu! La dracu! Stanley, nu-mi face una ca asta!
Trebuie să găsesc pistolul ăla. Unde e?
În regulă, să mergem. Găsește-l.
Găsește-l!
Găsește pistolul, Jim!
Ce vrei să spun mai mult?
Trebuie să iei o decizie.
Uite, lasă-mă un pic.
Lasă-mă un pic!
Ce dracu', Frank?
- Ce faci? - Am dat de Frank, fiul lui Earl.
- Închide telefonul. - Nu, l-am rugat...
- Închide-l! - Nu pot!
Frank.
Mai ești acolo? Vreau să vorbești cu el.
Frank.
Ți-l dau la telefon.
Închide-l! Nu face asta! Nu-l suna! Tu nu știi.
Să te implici în familia lui. Asta e familia.
Eu și el. Înțelegi?
- Bine. - Nu mai este nimeni altcineva. Nimeni!
Acel bărbat... acel frumos bărbat... fiul lui nu există.
E mort! Cine ți-a cerut să faci asta?
- Earl mi-a cerut-o. - Minciuni!
- Nu ți-a cerut-o el!
El nu vrea să vorbesc cu el! Așa că la dracu cu asta!
Nu mai e nimeni, doar eu și el. Nimeni!
Îmi pare rău!
Mary, du-mă de aici. Trebuie să mă întorc acasă la Rose.
Mary, du-l acasă.
- Am câștigat sau am pierdut? - Nu știu, Richard.
- Ați pierdut. Am câștigat prin neprezentare.
- Asta nu-i o regulă oficială, Luis. - Ba e o regulă oficială.
E o minciună, știi asta! În ce regulament? Nu e meci! E un show.
Nu se aplică legile din sport!
Richard, termină.
Dacă nu ar fi făcut pe el... am fi câștigat! L-am fi învins!
Ce-ai făcut cu puștiul meu, Burt?
Stanley! Ia-ți dracului mâinile de pe mine!
Stanley!
Dumnezeule, de ce mi se întâmpla asta mie?
Dumnezeule, ajută-mă să-mi dau seama. M-am pierdut aici.
Dumnezeule, nu înțeleg de ce se întâmpla asta? Te rog, Dumnezeule.
Orice-ar fi am s-o fac, am să-mi găsesc arma.
Am să fac ceea ce trebuie.
Ascultă, Phil. Îmi pare rău.
Îmi pare rău că..
Nu știu ce fac.
Nu știu cum s-o fac.
Fac lucruri, și o dau în bară.
Am dat-o-n bară.
Poți să mă ierti?
E în regulă.
Poți să-i spui că îmi pare rău...
pentru ceea ce am făcut, pentru că am dat-o-n bară?
Îmi pare rău.
Am să plec, și n-am să mă uit la el, și n-am să-l mai văd pe Earl.
Și spune-i... "E bine, e bine"
Spune-i "Mulțumesc că ai avut grijă..."
Toate sunt bine.
Și că știu.
Bine ați venit după pauză!
V-a plăcut nachos?
Nu ați venit aici pentru mâncare.
Ați venit pentru mine, să vă iluminez...
să vă trimit în viitorul care nu mai este așa de necunoscut.
Așa că veniți cu mine.
"Cum să te prefaci că ești drăguț și milos".
Acum, după cum veți vedea, acesta... acesta este un capitol important.
Să trecem la treabă. Băieți, la miezul problemei.
Bărbații sunt niște rahați.
Ce?
Bărbații sunt niște rahați!
Nu asta spun ele? Noi suntem de vină, nu?
Facem chestii oribile, ticăloase, groaznice.
Lucruri pe care nici o femeie nu le-ar face.
Femeile nu ne mint?
Femeile nu ne înșală?
Femeile nu ne manipulează?
Întelegeți ce vreau să spun.
Vedeți ce face societatea? "Mamă, femeia!".
Suntem învătați să ne cerem scuze.
"Îmi pare atât de rău, iubito. Îmi pare tare rău."
Ce e, atunci...?
Ce este? E păsărica lor? Dragostea lor?
Mami, lasă-mă să joc fotbal... tati m-a bătut, așa că ăsta sunt eu.
De asta fac ceea ce fac?
Prostii!
N-am să mă scuz pentru ceea ce sunt.
N-am să mă scuz pentru ceea ce am nevoie.
N-am să mă scuz pentru ceea ce vreau!
Bine.
Vreau să deschideți cartea albastră la pagina 18.
Asta-i un rahat!
Vreau să deschideți cărțile albe. Asta vreau.
Pagina 23 în cărțile albe.
"Cum să te prefaci că ești drăguț și înțelegător."
Phil.
Vino aici.
Eu...
Încerc să vorbesc. Încerc să spun ceva.
O știi pe Lily, Phil? O cunoști?
Nu, n-o cunosc.
Lily?
Nu.
E dragostea mea, viața mea, o iubesc..
În școală...
La 12 ani, în clasa a 6-a.. Am văzut-o.
Nu eram la școala aceea, dar...
ne-am întâlnit. Prietenul meu o cunoștea.
Am spus...
"Ce-i cu fata asta?" "Ce-i cu Lily?"
"E obraznică. Se culcă cu bărbați."
A spus asta, dar după un timp, m-am dus la altă scoală.
Și apoi...
Ce e când se termină liceul? Cum se termină?
Absolvirea.
- Absolvirea? În ce clasă? - A 12-a.
Da.
Așa că am mers la școala ei pentru clasa aia.
În clasa a 12-a. Și ne-am întâlnit.
Ea...
Era ca o păpușă.
O frumoasă păpușă, de portelan.
Și șoldurile ei...
- Șolduri de copilă... - Știu.
Așa de frumoase.
Așa că am înșelat-o...
Iar, și iar, și iar...
Pentru că vroiam să fiu bărbat. Și nu vroiam ca ea să fie femeie.
O persoană deșteaptă, liberă, care să ia decizii.
Am fost un tâmpit.
Un prost, un cretin.
Un prost.
Iisuse Christoase!
Ce-a fost în capul meu? Nu m-am gândit la ce-am făcut?
A fost soția mea, pentru 23 de ani.
Și am înșelat-o, iar și iar.
Ca un rahat ce sunt. Am ieșit la agățat și am făcut sex...
și veneam acasă în pat și-i spuneam...
"Te iubesc."
Asta-i mama lui Jack.
Mama lui, Lily.
Acestea două...
pe care le-am avut...
și le-am pierdut.
Ăsta-i regretul pe care-l ai.
Ăsta-i regretul pe care-l ai, și ceva ce iei...
Și bla, bla, bla-ul... ... ceva.
Ceva.
Dă-mi o țigară.
Greșeli ca astea nu se fac.
Uneori...
faci câteva, și gata.
Nu-i gata, uneori faci altele.
Știi că nu trebuie să faci așa ceva.
Am iubit-o pe Lily.
Am înșelat-o.
A fost nevasta mea 23 de ani.
Și am un fiu.
Și ea are cancer.
Și eu nu-s acolo... iar el e nevoit să aibă grijă de ea.
Are 14 ani.
Să aibă grijă de mama lui și... să o vadă cum moare.
Un puști...
și eu nu sunt acolo.
Și ea chiar moare.
Am iubit-o așa de mult.
Și ea știa ce-am făcut.
Ea știa toate tâmpeniile pe care le-am făcut.
Dar dragostea a fost mai tare decât orice îți poți imagina.
Regrete nenorocite!
Și eu am să mor.
Acum am să mor, și-am să-ți spun care este...
cel mai mare regret al vieții mele...
Mi-am lăsat iubirea să plece.
Ce-am făcut?
Am 65 de ani.
Și mi-e rușine.
În urmă cu milioane de ani...
afurisitul de regret vine, și aceste lucruri...
Să nu lași niciodată pe nimeni să-ți spună că nu trebuie să regreți nimic.
Să nu faci asta.
Regretă tot ce vrei tu. Folosește asta..
Folosește acel regret pentru orice, și oricum vrei.
Poți să-l folosești, da?
Oh, Dumnezeule.
E un drum lung de parcurs fără un strop de energie.
Puțină morală... Am spus, poveste.
Dragoste.
Rahatu' ăsta de viață...
e a dracului de grea.
Așa de lungă.
Viața nu-i scurtă. E lungă.
E lungă! Lua-o-ar dracu'.
Lua-o-ar dracu!
Ce-am făcut?
Phil. Phil, ajută-mă.
Ce-am făcut?
Salut.
- Ce mai faci, Juan? - Ce faci?
Cred că am să mai rămân, stau pe-aici.
- Ești sigur? - Da, noapte bună.
E dragoste
ce-ai crezut,
când ai început, da.
Ai primit,
ce ți-ai dorit,
Cred că suporți cu greu.
Dar acum știi că nu are de gând să se oprească,
n-are de gând să se oprească,
până nu te deștepți.
Ești sigur,
că este un tratament
pe care l-ai găsit până la urmă.
Crezi că
o înghițitură te va micsora până când
ești sub pământ și trăiești acolo.
Dar nu se va opri,
nu se va opri,
Până când ai să te deștepți.
Pregătește-ți o listă cu ce ai nevoie,
înainte de a trece la fapte,
Pentru că nu se va opri,
nu se va opri,
Până când nu te deștepți.
Nu, nu se va opri,
Până când nu te deștepți.
Nu, nu se va opri,
așa că renunță.
Tu știi, știi, știi.
Hai, hai, hai!
Donnie.
Bună, dragă. Fă-mi un serviciu.
În regulă. Înapoi, Max. Înapoi, Miles.
- Salut, Frank? - Jack?
Tu ești Phil?
Am încercat să vorbesc. S-a întrerupt.
Max, stai cuminte! Terminați!
- Am primit mesajul. - Nu te-am putut găsi.
Earl m-a rugat, așa că am căutat prin agendă.
Nu-i nici un număr. Nu-i nimic. E numele ei...
- Linda? - Nu, a plecat. Nu-i aici.
Hei, îmi pare rău. Nu știu ce-o să fac aici.
Tatăl tău m-a rugat să iau legătura cu tine... și nu aveam numărul.
Am sunat la numărul ăsta. Vrei să intri?
- Da. Phil... - Ce?
Le trag un șut căcaților de câini dacă se apropie de mine.
Bine.
Intră.
Ăsta-i Blake, ăsta-i Miles.
Ia-i de aici.
Îi bag dincolo. Intră.
Intri?
Nu, am să rămân aici, Phil.
Cucoană!
Ei, cucoană!
Cucoană!
Trezește-te!
Cucoană!
Ce-o fi pățit?
Ce vom face?
Ei bine, o facem pur și simplu.
Vedem noi ce facem.
Facem ce avem de făcut.
Mă iubești, Rose?
Ești frumosul meu bărbat.
Sunt un om rău.
Nu.
Îți spun asta acum...
pentru că vreau ca totul să fie limpede...
și vreau să-mi cer scuze pentru toate tâmpeniile pe care le-am făcut.
Te-am înșelat.
Te-am înșelat, și... mă ucide asta...
Vina pentru ceea ce-am făcut...
Nu vreau să crezi...
Poate că știai.
Mă gândesc că poate ai știut.
Mă gândesc că e mai bine pentru mine...
să știi că ai alături un nemernic...
Iar pentru tine să știi că e un nemernic...
dar e dintre cei ma buni.
Înțelegi?
Ai ieșit vreodată cu cineva și să-l minți...
La fiecare întrebare? Să încerci să pari mai bun...
mai bun decât ești...
mai deștept, mai șmecher... și totuși...
nu să minți de-a binelea... ci să nu spui totul.
E normal. Două persoane care se întâlnesc...
Vor să impresioneze... pe alte persoane.
Se tem să spună ceva... care să-i displacă celuilalt.
Mulțumesc..
Ai făcut așa ceva?
- Nu ies prea des. - De ce nu?
N-am găsit pe cineva până acum cu care mi-ar plăcea să ies.
Pariez că spui asta mereu.
Nu.
Vrei să faci o înțelegere cu mine?
Bine.
Ce-am spus... că oamenii se tem să spună lucruri...
n-au curaj să spună lucrurilor pe nume...
Să nu repete ce-au mai făcut înainte.
Să facem înțelegerea.
Bine.
Eu îți spun totul, și tu-mi spui totul.
Și poate putem trece cu vederea rahaturile
și minciunile care-i distrug pe alții.
"Rahaturile."
Ce?
Folosești un limbaj murdar.
Îmi pare rău.
Nu, e în regulă.
N-am vrut să spun... Pare vulgar, știu.
- Îmi pare rău. - Nu-i nimic.
Am să mă duc la baie pentru un minut...
- Cum vrei. - Bine.
Bine, intru. Câinii sunt înăuntru?
Da. O stau după ușă.
Vreau să intri cu mine.
Vreau să fii acolo în caz că vrea ceva...
pentru că n-am de gând să-l ajut.
Și am să le trag un șut la câini
dacă se apropie de mine.
Bine.
Earl.
Nu arăți chiar așa de rău.
Nemernicule.
Jegosule! Așa mi te adresai, nu? Jegosule!
Dar tu ești un jegosul, Earl.
Doare, nu-i așa?
Ai dureri?
Și ea avut dureri mari.
La sfârșit a avut dureri foarte mari.
Știu, pentru că am fost acolo. Nu-ți place boala, nu-i așa?
Am fost acolo.
Ea ți-a așteptat telefonul.
Ca să vii la ea.
N-am să plâng.
N-am de gând să plâng pentru tine.
Jegosule, știu că mă auzi.
Vreau să știi că urăsc nenorocitul tău de curaj.
Poți să mori dracului, spurcăciune.
Și sper că doare. Sper că doare al dracului.
Tensiunea a scăzut la șase. Aduceți targa!
Fii atent la sufletul ăla, sunt un profet,
profesorul ce te-nvață de-acel vierme
ce s-a întors să prindă epava umană
cu lațul opresiunii. Și fuge de diavol
dar nu câștigă întotdeauna.
Și dacă merită să fie rănit merită să suporte durerea..
Te simți mai bine dacă mi-ai spus?
Nu știu.
Nu sunt...supărată.
Adică sunt, dar nu prea. Știi?
- Te iubesc așa de mult, Rose. - N-am terminat cu întrebările.
De ce Claudia...
nu vorbește cu tine, Jimmy?
De ce?
Pentru că...
Nu știu. Ce vrei să spui?
Eu cred că știi...
Nu știu.
Spune, Jimmy.
Am vrut să fac asta.
Ei bine...
A fost bine să fac ce-am făcut.
Da.
Pot să-ți spun ceva?
Bineînțeles.
Sunt nervoasă că ai să mă urăști.
Vei afla multe lucruri despre mine...
și ai să mă urăști.
Ce lucruri? Ce vrei să spui?
Tu faci atâtea lucruri bune... și pari așa împăcat.
Ești ofițer de poliție, ești cinstit, și fără nici o problemă.
- Mi-am pierdut pistolul azi. - Ce?
Mi-am pierdut pistolul azi... și mulți mă iau la mișto.
Vroiam să-ți spun. Vroiam să știi.
E vina mea. Sunt un prost. Și mă simt ca un prost.
Ai spus să ne spunem lucruri... ce gândim, și nu minciuni.
Pot să-ți spun că azi mi-am pierdut pistolul.
Nu sunt un polițist bun. Mă uit la mine, și știu...
și sunt speriat că, dacă vei afla, nu o să mai placi.
Jim, a fost... extraordinar.
Ceea ce ai spus.
N-am mai avut o întâlnire de când am divortat acum trei ani.
Orice vrei să-mi spui...
orice crezi că m-ar speria, nu o să mă sperie.
Te ascult. Am să fiu un bun ascultător, dacă asta vrei.
Și n-am să te judec. Știu că fac asta uneori. N-am s-o fac.
Și pot să ascult.
Și nu trebuie să te temi că ai să mă sperii...
sau că îmi închipui nu știu ce.
Spune ce vrei, și eu o să ascult.
Nu știi ce tâmpită și nebună sunt.
- Nu-i nimic. - Am probleme, înțelegi?
Am să te înțeleg.
Eu am început, la naiba!
Orice-ar fi, spune-o. Ai să vezi.
- Vrei să mă săruți? - Da, vreau.
Spune-o, Jimmy.
Cred că ea crede... că aș fi molestat-o.
Are în cap cum că i-aș fi făcut niște lucruri groaznice...
Mi-a spus asta mai demult...
Asta a fost acum 10 ani, a plecat spunând că aș fi atins-o.
Ea și ideile ei nebunești.
Te-ai atins de ea vreodată?
Nu știu.
- Jimmy. - Nu știu. Chiar nu știu.
Sau nu vrei să spui.
- Nu știu ce am făcut. - Ba știi.
Știi!
Dar n-ai s-o spui.
Nu știu.
Te rog! Te rog...
Meriți să mori singur pentru ce-ai făcut!
Nu știu ce-am făcut.
Ba știi.
Dacă-ți spun, ai să rămâi?
Nu!
Dar nu știu ce-am făcut.
Ar trebui să știi mai bine!
Acum că te-am întâlnit, ai ceva împotrivă dacă n-ai să mă mai vezi?
Poftim?
Spune doar nu.
N-am să spun.
- Lasă-mă să plec, Jimmy. - Ce este?
De ce n-ai sunat?
Te urăsc.
Lua-te-ar dracu' de nenorocit!
Dumnezeule! Nu pleca, nenorocitule!
Dumnezeule, nu pleca, nenorocitu' dracului.
Nu pleca.
Ce fac?
Ce mama dracului fac?
Ce dracu fac, ce?
Ce faci, tăntălăule?
Oh, frate.
Sunt broaște care cad din cer.
Haide! Haide!
Claudia! Sunt mama! Deschide ușa!
Claudia, ești acolo?
Un pic!
Mamă! Mamă! Mami!
În regulă. În regulă.
Asta s-a mai întâmplat.
Așa ceva s-a mai întâmplat.
E ceva ce s-a mai întâmplat.
Există un articol despre spânzurarea a trei oameni...
și un scafandru...
și o sinucidere.
Sunt povești despre coincidență și șansă...
și lucruri stranii... și cine e cine...
și cine știe cum?
În general se spune... "Dacă s-a întâmplat într-un film, nu cred".
Cineva întâlnește pe altcineva, și tot așa...
Și, după umila părere a acestui povestitor...
aceste lucruri stranii se întâmpla tot timpul.
Și tot așa... Și se spune...
"Poate venim din trecut, dar trecutul nu este cu noi."
Au sunat de la spital în legătură cu Linda.
- Cine? - Linda, e în spital.
Mă gândeam să vorbești cu ei, dacă tot ești aici.
Alo?
Bună.
O să fie bine?
Unde este?
Mă auzi, Linda?
Linda te cheamă, nu?
Liniștește-te.
Așa.
Ai să treci peste asta.
Tată.
Tată, trebuie să fii mai drăguț cu mine.
Du-te la culcare.
Să fii mai drăguț cu mine.
Du-te la culcare.
Știu că am făcut o prostie.
O mare prostie. Aparatul dentar...
Credeam...
Credeam că o să mă iubească. Dacă-mi puneam aparat dentar.
Pentru ce? Pentru ceva care...
Nu mai știu cum să-mi aranjez viața..
Am multă iubire de împărtășit. Numai că nu știu ce să fac cu ea.
Mulți oameni cred că e o slujbă ca oricare alta.
Pauza de masă... slujba s-a terminat.
Ceva de genul ăsta.
Dar e o muncă ce ține 24 de ore.
Nu există alternativă.
Și unii nu înțeleg,
cât de greu este să faci ceea ce trebuie.
Oamenii cred că dacă-mi fac o părere, îi judec pe ei
dar eu nu asta fac. Și nu e ceea ce trebuie făcut.
Trebuie să iau totul... așa cum este.
Uneori oamenii au nevoie de puțin ajutor.
Uneori oamenii au nevoie de iertare.
Și uneori ar trebui să meargă la închisoare.
Sună aici în legătură cu dinții.
Și asta e cea mai complicată fază a muncii mele...
să fac această alegere.
Legea e lege.
Și nu am de gând s-o încalc.
Să poți ierta pe cineva...
Asta-i partea cea mai grea.
Ce putem ierta?
E partea grea a muncii.
Partea grea a patrulării pe stradă.
Am vrut să vin aici...
să vin aici și să spun ceva...
să spun ceva important, ceva ce ai spus tu.
Ai spus că ar trebui să spunem lucruri și să facem lucruri.
Fără minciuni, fără lucruri ascunse... genul de chestii care despart oamenii.
Ei bine, am s-o fac.
Vreau să fac ce spui tu, Claudia.
Nu pot să las asta să dispară..
Nu pot să te las să pleci.
Acum ascultă-mă.
Ești un om bun.
Ești un om bun și minunat... și n-am să te las să pleci.
Și n-am să te las să spui acele lucrurile...
despre cât de proastă ești...
N-am să înghit asta.
Dacă vrei să fii cu mine... atunci ai să fii cu mine.
Înțelegi?